Čtyři otázky pro klíčové pracovnice díl III.
Poradny SPR v Českých Budějovicích a na Vysočině
Tentokrát spojíme odpovědi dvou klíčových pracovnic a zároveň vedoucích našich nejmladších poboček – v Českých Budějovicích a v Telči. Patří k nejmladším, ale přesto mají své zkušené pracovnice.
Mgr. Tereza Poštová
Spoluzakládala českobudějovickou pobočku v roce 2019. Dříve přednášela latinu a řečtinu na Teologické fakultě Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích.
Co nejčastěji řešíte s pěstouny ?
Práce s pěstounskými rodinami je velmi různorodá. Každá rodina je jedinečná a má svá specifika, v každé rodině se setkáváme s jinými tématy. Mám-li shrnout ta nejčastější témata, jsou to určitě vzájemné vztahy a komunikace v rodině, kontakt a vztahy s biologickou rodinou dětí. Naše rodiny také často řeší problémy dětí ve škole, nepochopení ze strany učitelů, komunikaci s učiteli. V této oblasti se nicméně stále častěji setkáváme i s pozitivními případy, kdy komunikace se školou a ochota zabývat se problémy dětí ze strany učitelů probíhá výborně. Ze strany pěstounů je také poměrně velký zájem o zprostředkování odborníků.
Jak se změnily potřeby pěstounů od uzákonění doprovázení ? A změnily se vůbec ?
Naše poradna funguje pátým rokem. Nemáme zkušenosti se spoluprací s pěstouny z doby před uzákoněním doprovázení.
Rozdíly mezi potřebami příbuzenských, zprostředkovaných a přechodných pěstounů.
Přechodné pěstouny zatím nedoprovázíme. Zprostředkovaní pěstouni jsou na svou roli náhradních rodičů většinou velmi dobře připraveni z kurzů. Zajímají je různé alternativy výchovných přístupů, oceňují zprostředkování kontaktů na odborníky. Společně se zamýšlíme nad realizováním kontaktů s biologickou rodinou. Mají velký zájem o vzájemné setkávání pěstounů a předávání zkušeností. Pravidelně se účastní vzdělávacích akcí, zatímco příbuzenští pěstouni k tomu často příliš motivováni nejsou. Příbuzenští pěstouni neprošli přípravami, u některých rodin, je jich ale menšina, řešíme základní výchovné postupy, vhodné aktivity pro psychomotorický vývoj dítěte apod. Obracejí se na nás o pomoc s hledáním bydlení, finančními problémy, zdravotními a psychickými obtížemi dětí, řešíme školní docházku dětí, doučování. Společně se snažíme porozumět potřebám dětí, máme kontakty na odborníky z různých oborů a pěstouny k nim směřujeme. Často naše podpora spočívá už jen v možnosti někomu se svěřit, mít nablízku někoho, kdo má čas a pochopení pro radosti i strasti, které s sebou péče o děti přináší. Snažíme se pěstouny povzbudit v jejich nelehké roli a ocenit je za úsilí, které vynakládají. Máme radost, když cítíme z jejich strany důvěru svěřit nám i záležitosti, o nichž se jim těžko hovoří.
Vaše univerzální rada pro šťastný život pěstounské rodiny.
Bylo by zajímavé položit tuto otázku samotným pěstounům. Podle našich zkušeností ke štěstí v rodině vede vzájemná úcta a tolerance, nemít přílišná očekávání a přijímat děti takové, jaké jsou. Žít přítomným okamžikem, konat tak, jak to umím nejlépe a být vděčný za to, co se daří. A neméně důležité pro šťastný život je, nebrat se moc vážně, ale překonávat překážky s nadhledem a humorem.
Mgr. Zdeňka Zamazalová
Do SRP přišla v roce 2022, před tím pracovala na sociálním odboru jihlavského magistrátu jako vedoucí pracovnic doprovázejících pěstounské rodiny. Zakládala pobočku SPR na v Telči od 1. ledna 2023.
Co nejčastěji řešíte s pěstouny ?
Každá rodina je skutečně jedinečná, každá má své téma k řešení. S pěstounkami na přechodnou dobu se věnujeme zejména přípravě kontaktů dětí se biologickou rodinou, hodně se také zaměřujeme na přípravu procesu předávání dítěte do následného výchovného prostředí. U dlouhodobých pěstounů je to téma výchovy dětí, jejich projevů v chování a také nastavení spolupráce se školou. Podporuji pěstouny ve větší komunikaci se školou, aby i ve školním prostředí měli informaci o možných projevech dětí, které vyrůstají v náhradní rodině.
Jak se změnily potřeby pěstounů od uzákonění doprovázení ? A změnily se vůbec ?
Zda se potřeby změnily, nedokáži plně posoudit. Určitě jsme se za těch uplynulých 10 let doprovázení naučili potřeby pěstounů více vnímat. Za velice důležité považuji vyjádření podpory pěstounům při výchově dětí, které neměly lehký start do života. Pěstouni věnují přijatým dětem hodně času a energie, a přitom výsledky jejich snahy jsou vidět pozvolna. Také oceňují možnost setkávání a sdílení svých příběhů. Vidí, že podobné situace zažívají i další rodiny, že v tom nejsou sami. Tato setkání jim jsou inspirací při řešení podobných situací.
Rozdíly mezi potřebami příbuzenských, zprostředkovaných a přechodných pěstounů.
V příbuzenské pěstounské péči je to především o nastavení hranic ve výchově dětí. Někteří pěstouni potřebují více odpočinku, neboť jsou vyššího věku. Oceňují zajištění doučování pro školáky. Jedna téměř sedmdesátiletá babička si pochvaluje, že jejího vnuka chodí dvakrát týdně doučovat studentka vysoké školy. Říká, že sama již na to nemá energii, ale samozřejmě ráda vidí vnukovo zlepšení ve škole.
U zprostředkované pěstounské péče je to potřeba zjišťování informací o původní biologické rodině dítěte. Pěstouni jsou rádi za podporu při organizování kontaktu dítěte s jeho původní rodinou. Vyhledávají vhodná témata ke vzdělávání v oblasti náhradní rodinné péče a porozumění dětem. Podobné potřeby mají i pěstouni na přechodnou dobu. U nich vnímám jako hodně důležité i uspokojení potřeby regenerace a odpočinku po předání dítěte.
Vaše univerzální rada pro šťastný život pěstounské rodiny.
Věřím, že každá situace má své řešení, a proto využívejte možnosti podpory Vaší doprovázející organizace. Radujte se společně se svými dětmi.
Včera večer těsně před spaním jsem si vzpomněla na setkání s paní pěstounkou, která vychovává dva chlapce a znovu s manželem prošli procesem příprav k přijetí dalšího dítěte. V únoru letošního roku jim volali z kraje, že budou mít dvouletou holčičku. Rodina byla šťastná, na holčičku se moc těšili. A mě napadlo, v souvislosti s otázkami ohledně potřeb pěstounů, že jedna z potřeb je také potřeba sdílení radosti, štěstí a příprav na přijetí dalšího dítěte. Přiznám se, že mě moc potěšilo, když mi paní pěstounka volala a sdělovala mi krásnou novinu. Dnes již mají holčičku doma více než měsíc (květen 2024) a při každém setkání ať osobním nebo telefonickém mi líčí, jak se všichni sžívají, jak se mají a jak to zvládají. Mám pak radost, že doprovázení je skutečná podpora pro naše rodiny.
![Lenka Pospíšilová](https://www.pestouni.cz/wp-content/uploads/2022/02/JaLenka.jpg)